El murmuri d’un ventijol suau (1Re 19,12)
Data: 14 de juliol de 2024 A l’estiu sempre s’agraeix un ventijol suau quan la calor es fa feixuga. Aquest aire suau es va fer sentir a la muntanya del Horeb quan Elies, el profeta de foc, s’acovardí i va fugir per por de la dona del rei d’Israel. El Senyor li va indicar el lloc on retirar-se per a esperar la seva paraula. El signe de la presència divina no era ni en l’huracà, ni en el foc, ni en el terratrèmol, sinó en un ventijol suau (cf. 1Re 19). L’esperança va renéixer en el cor del...
![](https://www.tarraconense.cat/wp-content/uploads/2019/10/Romà-Casanova-Casanova.jpg)
Publicaciones pasadas
No se encontraron resultados
La página solicitada no pudo encontrarse. Trate de perfeccionar su búsqueda o utilice la navegación para localizar la entrada.